Är min oro och önskan befogad?
Jag är 56 år och undrar om jag bör kontakta gynmottagningen igen för att be dem bränna bort min väldigt förtjockade livmoderslemhinna? Känns som jag har en ”tickande bomb” inombords med tanke på att jag haft hormonkänslig dubbelsidig bröstcancer. Går även med en ständig molande ”mensvärk” som aldrig släpper. Har fått till mig att även det är en biverkning av Tamoxifen.
• Skulle en borttagning av slemhinnan göra någon skillnad i risken att utveckla cancer i livmodern?
• Finns det anledning nog att önska en hysterektomi, inkl äggstockar? Vad kan jag som patient säga till om i den diskussionen?
Läs historiken nedan.
4 jan 2021 – opereras för dubbelsidig hormonkänslig bröstcancer.
Vänster sida:
Mastektomi samt nio friska lymfkörtlar. Ingen spridning. Lobulär 10 mm tumör med en 35 mm string in citu. HER 2+ negativ. Ki 67 10 %. Malignitetsgrad 2.
Höger sida
Tårtbit samt en frisk lymfkörtel borttagen. Tubulär 15 mm tumör. HER 2+ negativ.
Ki 67 1 %. Malignitetsgrad 1.
Behöver inte cellgifter, men strålas 15 gånger under april månad.
15 feb 2021 – påbörjar medicinering av Anastrozol då senaste menstruationen var februari 2020.
27 mars 2021 – menstruerar igen under 1 vecka. Kontaktar Onkologen och ber om remiss till gyn.
31 mars 2021 – avbryter medicinen Anastrozol efter råd från onkologen.
6 april 2021 – Påbörjar medicinering med Tamoxifen
8 april 2021 – Besök på gyn, lätt förtjockad slemhinna i livmodern, 6 mm. (Detta innan lång användning av Tamoxifen) I journalen kan jag sedan läsa att läkaren funderat på Hysterektomi, men det var inget hon tog upp med mig under besöket. Inga cellförändringar på biopsin som togs.
6 okt 2021 – Återbesök gyn. Har inte haft fler blödningar. Slemhinnan nu ca 9 mm tjock. Läkaren misstänker även en polyp. Även det var något jag fick läsa mig till i journalen efter besöket. Hon anser inte att det finns fog för en Hysterektomi utan föreslår en hysteroskopi för att med en kamera titta hur det ser ut.
18 jan 2022 – Hysteroskopi. Den läkare om utförde ingreppet (inte samma som jag träffat tidigare) sa att det inte fanns någon polyp, men att slemhinnan var enormt förtjockad runt om. Hon hyvlade bort en del för analys. Inga cellförändringar. Provtagande läkaren pratade också om att det kunde vara bra att bränna bort den förtjockade slemhinnan, alternativt att ta bort hela livmodern i förebyggande syfte eftersom Tamoxifen bidrar till förtjockningen. Det verkade på henne som att jag som patient ändå hade något att säga till om och önska.
10 feb 2022 – Telefonsamtal från den läkare jag träffat först. Det var ingen bokad telefontid, så jag var inte beredd på samtalet som kom precis innan jag skulle ha ett lönesättande Teamsmöte med min chef. Läkaren säger att det inte finns anledning till operation, det blir ju biverkningar av det också. Och hon nämner ingenting om att ta bort förtjockningen genom att bränna den, utan sa bara att det kommer att bli uppföljning om 1 år. Sen var samtalet slut. Mina önskningar och funderingar som fanns dokumenterade i journal från provtagningen 18 januari togs inte upp alls. Efteråt kände jag mig bara förvirrad och lämnad med frågor. Se mina två frågor i början av texten.
Skulle vara så tacksam för svar på mina funderingar!
Hmm, knepigt. Från bröstcancerperspektiv har du ju god prognos med två "snälla" bröstcancrar. Likväl vill man förstås att du kan genomgå en bra hormonell behandling under 5 år. Om du är postmenopausal (=äggstockarna har slutat att vara aktiva) skulle man förstås ge t ex anastrozol eller en annan av de sk aromatashämmarna. Det faktum att du trots din ålder verkar ha en kvarvarande äggstocksfunktion gjorde att man istället valde tamoxifen. Rimligen är du på vippen att bli postmenopausal. Jag håller med om att det förefaller vara så att din endometrieslemhinna verkar påverkas tydligt av tamoxifen, så ett sätt att hantera detta vore att göra en sk terapeutisk salpingooforektomi, d v s ta bort äggstockarna och äggledarna för att sedan kunna gå tillbaka till anastrozol. Det man är rädd för är förstås att det skulle kunna utvecklas en cancer i livmodern, där tamoxifen skulle kunna bidra till en sådan utveckling. Jag är inte tillräckligt väl insatt i endometriecancer för att riktigt kunna uttala mig om hur angeläget det vore att även ta bort livmodern, vilket ju en gång för alla skulle stoppa en sådan tänkbar utveckling. Det är förstås ett större ingrepp att även gära det, och det kan finnas faktorer att ta hänsyn till som jag inte riktigt kan överskåda, hur mycket du väger t ex (!).
Jag hade ändå bett att man funderar på en underlivsoperation i sförst hand för att möjliggöra en behandling med anastrozol.
Niklas Loman
Överläkare, diagnosansvarig bröstcancer, Skånes universitetssjukhus i Lund.